Владика Пајсије
Провођењем Мидхад-пашиног друма Грделичком клисуром, калиманско ханиште добија већи значај за саобраћај што архиепископ, а затим митрополит скопски Пајсије одмах уочава. Он је шездесетих година 19. века (пре 1868.г.) купио једну од бољих кафана и вероватно доградњом начинио велики друмски хан. Овај хан предузимљивог владике, практично се сматра ембрионом доцнијег варошког насеља и његовог имена. Он није служио само као одмаралиште и коначиште већ се у њему и трговало. Ту су се становници околних села снабдевали трговачком робом. Неки од ових становника су поред пута и хана изградили мање зграде које су служиле за становање, а и као занатске радње. Ови насељеници су новообразовано насеље по хану владике Пајсија назвали Владичин Хан.
Спровођењем железнице почеле су да се отварају трговинске и занатске радње, установљен је стални седмични пијачни дан и отпочео је општи економски напредак насеља. После изградње гвозденог моста на реци Јужна Морава (1910.г.), успостављена је јача веза са долином Врле реке на истоку, те се варошица почела ширити и десно од Мораве. Проглашавањем насеља за варошицу, законом је предвиђено да се сачини регулациони и нивелациони план. Тако је Хан проглашен за варошицу 25. јуна 1921. г.
Од свог постанка па све до доношења урбанистичког генералног плана 1956.г., Владичин Хан је имао физиономију најпре друмског-сеоског насеља, а потом друмске паланке моравског типа. У другој половини 19. века назив места није одговарао становништву Владичиног Хана и тражили су, како становници тако и руководећи људи Калиманске општине, да се име насеља промени. На збору у Калиманској општини предлог је дат да Владичин Хан добије име Душановац. Захтев са збора становника и општине упућен је начелнику среза Врање, министру унутрашњег дела и другима. Међутим, Министарство унутрашњег дела није се сложило да се промени име Владичиног Хана у Душановац па је тај први назив Владичин Хан остао све до данас.